В цьому випадку не потрібно ставити вулики на “ніжки” або підставки. Та й потреба у дорогих зимівниках відпадає.
Мало того. Пропонований спосіб зробить вас менш залежними від мінливості погоди: у павільйонах багато робіт можна виконувати в дощову або похмуру погоду. А в спекотні дні вулики захищені від перегріву. У час без взятків ви можете спокійно оглядати бджолині сім'ї, не побоюючись крадіжки.
І ще одна перевага, яку треба мати на увазі. Ви звільните себе від зайвого фізичного навантаження, пов'язаного з переміщенням вуликів, і зможете приділити більше уваги бджолам.
Але, звичайно, пропонований спосіб не є ідеальним. Основна його незручність – велика скупченість вуликів в одному місці. В результаті – доводиться захищатися від нальотів бджіл-блукачок, частішають спалахи захворювань, лікувати які в таких умовах набагато складніше. Та й не всі бджолярі можуть дозволити собі виїзд на медозбір.
Взимку бджоляр не дуже зайнятий. Завжди можна вибрати час та змайструвати нехитрий засіб пересування, використовуючи ходову частину від старого автомобіля чи причепа.
- Зазвичай криті павільйони роблять на 15-20 бджолиних сімей, платформи – на 40-60 бджолосімей залежно від довжини ходової частини.
- Щоб полегшити догляд за бджолами, краще зробити платформу критою, а стіни – заґратувати.
Важливо правильно вибрати конструкцію вулика. Кращими слід вважати вертикальні надставні вулики, розміщення яких у павільйоні не потребує особливих доробок.
Вулик-лежак, найпоширеніший в Україні, потрібно розміщувати на "теплий занос". В цьому випадку в одній половині вуликів збільшують нижній бічний льоток до 25 см, в іншій – верхній. Подібне чергування дозволяє досягти більшого розмаїття орієнтирів, необхідних бджолам при пошуку свого льотка.
З цією ж метою розфарбовують у різні кольори льоткові насадки.
![](/sites/default/files/pictures/beehive-1519054_1280.jpg)
Заселення підготовленого павільйону потрібно проводити під час кочівлі. В іншому випадку всі льотні бджоли повернуться туди, де раніше були їхні вулики.
Спочатку визначають бджолині сім'ї, які підлягають пересадці. В них обов'язково мають бути плідні бджоломатки, бажано одного віку. Не переселяйте бджіл у роєвому стані та з неплідною бджоломаткою.
- Порядок заселення такий: з павільйону чи платформи знімають вулики та роблять звичайну пересадку рамок із бджолами.
- Впродовж 1-2 днів переселені сім'ї залишаються біля маткової сім'ї. Бджоли звикають до нового житла.
- Потім вулики ставлять у павільйон або на платформу, кожен на своє місце.
Одразу після цього можна виїжджати на медозбір. Прибувши на місце, в першу чергу переконайтеся, що головний медозбір ще не настав. Адже відомо, що рясний медозбір змушує бджіл здійснювати орієнтовний обліт не повною мірою. Така ситуація значно посилює блукання бджіл.
Щоб цього уникнути, потрібно вивозити бджіл за 1-2 дні раніше за початок цвітіння медоноса. Якщо буйне цвітіння вже почалося, прикрийте гілками льотки. Це ускладнить виліт бджіл і змусить їх зробити орієнтовний обліт, що зрештою запобігатиме масовому блуканню.
Під час медозбору павільйон потрібно активно вентилювати, додатково відчинивши двері та фрамуги. Це допоможе бджолам при видаленні надмірної вологи та переробці нектару.
Відкачують мед усередині павільйону, попередньо заґратувавши віконні отвори та фрамуги. Збір пилку, прополісу, воску роблять як завжди.
Заміна маток може бути дещо утруднена, особливо у безвзятковий період. Цю операцію необхідно проводити із підвищеною обережністю.
Після закінчення медозбору подбайте про запобіжні заходи проти крадіжки. Ця проблема, що не виникає при утриманні бджіл у павільйоні, особливо актуальна, якщо вулики знаходяться на платформі. У цьому випадку огляди вуликів роблять під ізолятором.
На час зимівлі вулики на платформах можна вкрити толем або руберойдом – зверху, знизу, а також вкривають задню стінку. Це врятує вулики від намокання та послужить гарним утепленням. Платформи та павільйони на час зимівлі краще ставити у захищених від вітру місцях без протягів.
Перший весняний обліт у павільйонах може трохи затриматися, оскільки вони повільніше прогріваються. З настанням стійкого тепла напередодні обльоту бджіл зранку необхідно відкрити всі фрамуги і провести вентиляцію. Після першого обльоту слід провести огляд сімей.
Надалі цикл робіт, аж до головного взятка, нічим не відрізняється від звичайного наземного способу.
Досвід бджоляра-практика:
"Вже багато років утримую бджіл у павільйоні. Хочу поділитися своїми спостереженнями із бджолярами.
Почну з осіннього періоду. Наприкінці серпня складаю гнізда на зиму. Сім'ї йдуть у зимівлю, займаючи по три корпуси.
Мої вулики – корпуси на магазинну рамку. Знімаю верхній корпус, ставлю його на підлогу павільйону, знімаю наступний і також ставлю на підлогу. У першому корпусі залишаю дві рамки з медом, дві з пергою та чотири – з розплодом. У другому – чотири рамки з медом, дві з пергою та дві з розплодом. Третій корпус – весь медовий. Восени більше шести рамок із розплодом буває рідко.
Після остаточного виходу розплоду (це буває наприкінці жовтня) проводжу обробку бджіл від вароатозу.
Коли бджоли сядуть у щільний клуб, піднімаю прилітні дошки та оббиваю павільйон зовні чорним пергаментом – від зимових різких вітрів. Взимку в моєму павільйоні сухо, тихо і температура на 5-8 ° С вище від зовнішньої. У зимовому люку є дві труби для вентиляції.
Наприкінці березня, хорошого погожого дня, знімаю оббивку, опускаю прилітні дошки. До обльоту бджіл не примушую, вони поступово починають його самі. Після обльоту проводжу весняну ревізію бджіл, скорочую гнізда до двох корпусів, визначаю наявність матки, видаляю сміття, поповнюю корми.
На початку червня організую відведення. При виході роїв спостерігається невеликий зліт бджіл на них із інших вуликів. Тож у мене не буває маленьких роїв.
Температуру в павільйоні регулюю, відкриваючи-закриваючи кватирки та двері. У спеку відкриваю піддон. Це полегшує вентиляцію бджолам.
Працювати у павільйоні з малогабаритними вуликами зручно.
Невеликі зльоти бджіл я спостерігав лише під час роїння. Але вони мене не бентежать. Бджоли все одно залишаються у павільйоні. Спочатку я думав, що молоді матки під час шлюбних обльотів губляться. Однак вони добре запам'ятовували, де їх оселя, завжди повертаючись на місце.
На мій погляд, кількість сімей у промисловому павільйоні має бути не більше 50, а в аматорському – не перевищувати 25. Павільйони дуже зручні для кочових пасік. І ще одне – павільйон для себе краще зробити своїми руками. Степанов В. Г.".
Нонна Муквіч
© Журнал "Городник"
ФОТО: pixabay.com